Христо Радевски
Син

chitanka.info

Чукай, татко, чукай, блъскай,

запъхтян, измършавял!

Нека люти искри пръска

нажежения метал!

Нека тъмното духало

да въздиша и пухти,

нека, цяла почерняла,

одаята да ехти!

Удряй туй желязо бяло,

нека искри да летят!

Този чук и туй духало

твоят син ще закалят!

Скоро силен мъж ще стана,

като теб ще пораста,

и ще бъда аз отмяна

на добрия си баща.

Но ще бъда аз тогава

не ковач брадясал, чер,

а ще се прославя с слава

на строител инженер.

Вместо чук — тогаз машини

ще да пеят и бръмчат —

да се чуди, кой как мине,

с моя учен занаят.

И да викат:

— Гледай, гледай,

туй го построи синът

на ковача, на съседа,

на бедняка дядо Рад…

Чукай татко, чукай, блъскай,

запъхтян, измършавял!

Нека люти искри пръска

нажеженият метал!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.